Livet är rätt enkelt, vet du.
Långa perioder av väntan mellan kortare perioder av förändring.
Så är det. Det är allt.
Det är min teori.
Perioderna av förändring?
De ger livet dess kontur,
dess form.
Men det behövs bara en för att definiera en
och det blir det enda man blir ihågkommen för,
och man vet det.
När det sker, känner man det,
och världen förändras för alltid.
Man förändras för alltid.
Okej, hörni. Vi ses senare.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig med, pappa.
Puss. Vi ses sen.
-Älskar dig. -Hej då, pappa.
Okej? Vi ses senare.
Hej då.
Okej, titta, jag lastar!
God morgon! Stort fan, mr Harris!
Jag tror inte på ödet.
SPELAR IN
Inget karma, inga sammanträffanden,
inga konspirationsteorier eller annat skitsnack.
Saker bara händer.
Och livet?
Det är det som händer
medan man önskar att man vore nån annan eller nån annanstans.
Vem chattade du med?
Ingen, jag pratade bara i telefon.
Vad gör du där ute?
Du röker väl inte igen?
Kom igen, mamma. Du vet att jag har slutat.
Det blir bara instängt i mitt rum.
Hämtar lite frisk luft.
Har du inte glömt något?
Jag har huvudet i arslet idag.
Här, jag har till och med putsat dem.
Tack älskling, vad skulle jag göra utan dig?
Jag vet inte varför du bär stövlar.
De skriker och klagar bara.
Vad? Jag lär dem det vackra spelet.
Behöver mina stövlar idag till att springa
och dela ut dina sponsorblanketter
till papporna som ska ge dig massor av pengar till välgörenheten.
Strunta i dem.
Hör efter bara om Ravi har hört nåt nytt.
Ja, jag ska.
Låt mig sköta det.
Hej då, älskling.
God morgon! Hur mår vi?
Är allt bra? Hur är det med dig, Hal?
-Bra, kompis. Och du? -Kul att se dig.
Hur är det med dig?
Ja, jag har ett väldigt viktigt meddelande från frugan.
Hon driver en insamling för handikappade barn.
Det blir kul att se henne
och hennes klumpiga gäng springa runt Battersea.
Men...
Kan ni göra vad ni kan för henne?
-Okej. -Tack ska ni ha.
Hej.
Ravi, några nyheter?
-Oroa dig inte. Allt är i sin ordning. -Just det.
Spännande tider, va?
Fantastiskt. Tack, kompis.
-Tack så mycket. -Inga problem.
Hon kommer att bli glad.
Det betyder mycket för oss. Tack, Rav.
Killar! Kom hit!
Är allt bra?
Ja. Varför?
Du verkar lite distraherad.
Ingen fara.
Jag önskar jag inte var tvungen att smyga,
och vara så hemlig.
Han låg med barnflickan.
Förlåt. Jag...
Det är okej. Jag bara...
Jag behöver inte din påminnelse.
Ursäkta, jag ska bara...
Jag ska bara...
Så...
Det här hittade jag häromdagen.
Herregud.
Minns du den kvällen?
Det var första kvällen jag träffade dig.
-Ja, det var det. -Ja.
Du har inte förändrats alls.
Visst.
Synd att det är 10 år och två barn senare.
Har du funderat på att återuppta?
Skådespeleriet?
-Nej. -Varför inte?
Jag vet inte hur jag skulle göra.
Det måste finnas nån du kan ringa,
som kan vägleda dig.
Jag kan ta några foton på dig,
ett par temperamentsfulla,
typiska för skådisar.
-Somnade ungarna? -Jadå.
Men Evie tog tid.
-Jag går och kollar henne. -Emily...
Du ska ringa först.
Jag gjorde det, men du var upptagen, så...
Vad vill du?
En signerad t-shirt? Och kyssa våra barn,
går det bra?
Iväg med dig, din publik väntar.
-Gillar du den inte? -Nej.
Hej då, Max.
God kväll igen, damer och herrar.
Tystnad är ni snälla,
det är dags att möta en tillfällenas man.
Välkomna vår värd upp på scenen,
Englands före detta rugby-lagkapten, en riktig hjälte,
och vår egna gladiator, Maximus Moore.
Tack, Dan.
Tack, damer och herrar.
Som min mormor en gång sa:
"Det är alltid bra att få en applåd när man börjar."
Allvarligt, tusen tack för stödet för vår stiftelse.
Vårt mål är att samla in ändå mer pengar
och uppmuntra de mindre lyckligt lottade att spela rugby
och förhoppningsvis lära sig lagspelets regler.
Så luta er tillbaka så kör vi videon
om lite av det fantastiska arbete vi har gjort. Tack.
MAX MOORE-STIFTELSEN
-Säg omelett. -Omelett!
-Snyggt. -Tack, tjejer.
-Tack. -Åh ja.
-Vi ses. -Senare.
-Hej då, Max. Vi ses. -Ja.
Är du säker?
Jag får ju inget hemma.
Tror du att hon fortfarande träffar den där fotografen?
Fitta.
Vad tänker du göra?
Får se hur hon gillar att få sitt kreditkort blockerat, va?
-Allvarligt? -Ja.
Ring din kompis och be honom ta med kokain.
-Ja. -Jag tar hand om de två.
Förlåt, det lät inte bra.
-Det är dött här, B. -Det här är skit!
Vi går till VIP-rummet.
Vad?
Tror du vi kommer in?
Låt mig ta hand om det.
-Ja. -Kom.
Säg inget mer.
Läget?
Har du en stämpel?
Titta, va?
Jag tror inte det.
Detta är inget för dig, lillen.
Vi är bjudna.
Vi står på listan. Lita på mig.
Jag tror inte det.
Och du stinker gräs.
Så du måste lämna klubben nu.
Kom igen, brorsan. Var är din empati?
Jag känner inte dig, och du är inte min bror.
-Så stig åt sidan... -Jaså, vi vill inte känna dig!
Mandingo-jävel!
Jävla kukhuvud! Dra åt helvete!
Idioter!
Jävla runkare!
Fan!
Kom hit!
Släpp mig!
Släpp honom!
Låt honom vara!
Släpp mig.
Släpp mig för fan.
Släpp mig!
Titta vad katten släpat in, va?
Vad har du gjort i ansiktet?
Mamma, inget. Jag halkade. Drack ett par drinkar.
-Tillsammans med vem? -Sean.
Den killen har hjärna.
Han satte inte sig själv i den sitsen.
Det kommer inte att se bra ut på jobbintervjuer.
Mamma, det är lugnt. Lita på mig.
Se bara till att få Amelia till kyrkan i tid.
Vad säger du, är du redo?
Du luktar.
"Omdelbar återgång till beslutet..."
Hör du! Det har du inte med att göra.
-Ska du åka in igen? -Vad?
Nej, självklart inte.
Jag tar bara en vit gravid tjej med mig
så får jag samhällstjänst.
Du.
Jag återvänder aldrig dit, fattar du?
Det lovar jag dig.
Kom nu.
Vi går innan vi råkar i klistret, va?
"Vid sådana uppoffringar, min Cordelia..."
"Kastar gudarna själva rökelse."
Var det fyra år sedan vi gjorde Lear tillsammans?
Åtta år sedan.
Det är vad man får betala för de enorma låren
och det glamorösa livet som sportänka.
Hur är det med Neandertalaren?
Han är riktigt jobbig.
Det är därför du är här, antar jag?
Du saknar mig.
Du har slutligen gett efter för min...
Min mogna charm.
Nåt sånt.
Det är inte lätt med en familj, det är jag säker på,
men vi gör våra val.
Ja, men det blir bra för mig att arbeta igen.
För alla, eller hur?
Håller mig ifrån antidepp-pillren.
Vi är alla lika, du vet.
Utan vår passion,
är det svårt för oss att hitta vår plats i världen.
Var det menat åt honom eller åt mig?
Jag är glad att jag kan hjälpa till.
Har alltid hoppats få se dig igen.
Avgjort.
Oroa dig inte, det ordnar sig.
Håll tummarna, va?
Annars blir det mer än en jävla kvast hon skjuter upp i mig.
FEL KORT INTE ACCEPTERAT
Jag är ledsen, madam, men systemet accepterar inte kortet.
Leo, ge mig min mobil. Ge mig...
Förlåt. Tack.
För helvete, Max, jag kan inte ens köpa en present
till barnens födelsedagskalas.
Du sa att du skulle sätta upp kontot.
Du sa att du hade fört över mitt underhåll!
Sluta försöka kontrollera mig!
Håll min hand, Leo.
Hej. Kom in.
-Hur är det? -Inte så illa. Och du?
-Bara bra. -Bra.
Jag vet att ni båda har jobbat bra med förberedelsegrupperna
och det har tagit hela sex månader, men vi är snart klara.
Jag fattar inte varför ni inte bara låter oss vänta
alla nio månaderna som på riktigt.
Vår bedömning är nästan klar,
och Ravi Buttars referens var förstklassig.
Han respekterar dig verkligen, George.
Jag borde prata enskilt med honom varje vecka.
Men nåt har uppenbarats är jag rädd.
Ett par anhållanden under tonåren, George.
Fotbollshuligan?
Du lovade att berätta allt.
Det var för många år sedan, jag var bara ett barn.
Ett ungdomsmisstag sa de.
Överfall och störande av ordning
kan anses mer än ett ungdomsmisstag.
Det var bokstavligen för 30 år sedan.
West Ham har inte vunnit en trofé sedan dess.
Jag tror min bättre hälft försöker säga
att överdriva lite i sin ungdom,
ger erfarenhet att se till att ens egna barn inte går för långt
eller umgås med fel människor.
Ja, och jag har träffat många sådana.
Ärligt talat, vi är båda så nervösa idag, och...
Vi vill bara ha vad alla andra har
och ge vår kärlek till en baby som förtjänar och behöver den.
Vi vill bara få den chansen.
Det är allt.
Kathy.
Kath!
Hej, Jake.
Ja, ja.
Jag tänkte på vad du sa häromdagen
och gissa vem jag åt lunch med idag?
Min skådespelarvän Terence Harris.
Nej, inte så.
-Men han sa att han skulle hjälpa mig... -Pappa är här!
-Mina barn kommer! -Pappa!
Kan jag ringa tillbaka? Jag berättar sen.
Om en timme? Ja.
Mamma, titta vad pappa köpte åt oss!
Oj, vad toppen!
Varför öppnar ni dem inte där ute?
För mamma behöver prata med pappa i enrum.
Det förändrar saken.
Gå nu, jag kommer om en stund.
Okej.
Du kanske kan manipulera dina groupies
och dina så kallade kompisar, även dina egna barn,
men inte mig, Max,
inte sedan du kackade i eget bo.
Va? Det var därför jag flyttade ut...
Jag är inte färdig!
Hur vågar du förnedra mig så inför mina egna barn?
Så vadå? Vad pratar du om?
-Är det om pengarna? -Självklart.
Bra, jag har förlorat mitt kreditkort, okej?
Och det är blockerat.
Jag insåg att du kunde bli pank,
Så jag gick till banken. Här har du.
Så jag kom förbi idag, för att se till att du klarar dig.
Em, kom igen, du trodde väl inte
att jag skulle lämna dig i skiten?
Det gjorde du va?
Hallå! Var är ni?
Vad gör du här? Gömmer du dig?
Vet du hur mitt liv ser ut nu?
Det handlar om kvarteren,
smutsiga stora torn som har stått i två generationer,
fulla av initierade ungar som är döda innan de blir gamla.
Trista torn och hopplösa ungar.
"De första 10 dagarna gick fint,
"de hittade massor att äta, det fanns mycket fisk.
"De behövde bara plocka upp dem ur havet
"med en lång sked när quangle wanglen..."
Vad är en quangle wangle?
Gud, jag saknar att natta ungarna.
Och sova bredvid dig, förstås.
Ska vi gå på Chelsea-balen nästa vecka?
Nej.
Kom igen...
Har du någonsin tänkt på varför jag hatar sådana tillställningar?
De dyrkar dig och...
Märker inte ens mig.
Det är de tillställningarna som betalar räkningarna.
Det här är nytt.
Se på mig.
Vad handlar det här om?
Det måste ha varit städaren.
Vi har sorterat en del grejer. Det var inte meningen.
Ems...
Jag begick ett misstag.
Du gjorde mer än ett.
Jag vet.
Och jag är verkligen ledsen för det.
Men hur länge måste vi fortsätta så här?
-Det dödar mig... -Det är inget spel.
Jag är säker på att du är ledsen, men jag är inte redo.
Jag behöver mera tid.
Det handlar inte bara om dig.
Så länge kreditkorten går igenom, va?
Det handlar om våra barn.
Och jag ska börja arbeta snart, jag kommer att ha egna pengar.
Jag menade inte så...
Jag är ledsen för det, jag menade det inte.
Ems, jag...
Jag har slutat spela.
Jag har förlorat mina föräldrar.
Jag har verkligen vänt om.
Allt jag hade kvar var du och barnen.
Och jag saknar dig.
Ems, förlåt mig.
Jag vill bara ha dig tillbaka.
Tack.
Här, raring.
-Skål, George. -Tack, skål.
Nu kommer det ni alla väntat på.
Mina damer och herrar, välkomna in
Batterseas favoritsångartaxichaffis George!
Kör, George!
God kväll, Wembley!
Vart jag än far
Återvänder jag till min engelska ros
Inga band
Kan skilja mig från henne
Jag har seglat på de sju haven
Jag har flugit över hela himlen
Men jag återvänder i hast
Till min älskades bädd
Vart jag än far
återvänder jag till min engelska ros
För ingen
kan någonsin locka mig ifrån henne...
Jag har sökte i hemliga skyar
Bestigit de högsta topparna
Jag har följt de vilda vindarna hem
för att höra hennes mjuka röst
Vart jag än far
återvänder jag till min engelska ros.
För inga band
Kan skilja mig från henne
Jag har besökt antika världar
Jag har skådat universum
Och tagit första tåget hem
För att vara vid hennes sida
Vart jag än far
återvänder jag till min engelska ros
För ingen
Nej ingenting
Inga band kan någonsin skilja mig
Från henne
Hur är det?
Jag tycker att du borde gå.
Det var ett misstag.
Du har fått vad du kom för, och mina pengar ligger där.
Sluta, kom igen, vi pratar bara.
Om vi kunde prata,
skulle vi inte vara där vi är nu.
Du behandlar allt som en match du inte kan förlora.
Snälla Max, kan du gå?
Ett misstag?
Älskling? En kopp te åt dig.
Lycka till idag nu.
Jag har satsat pengar på att du vinner det här.
Tack, älskling, men du vet, det är ingen tävling.
Nej. Självklart inte.
Vi ses senare.
Och bli inte sen nu.
Nej då.
-Ursäkta mig. -Håll det här, va?
Dom, vad är det med dig?
-Släpp mannens bil! -Tack.
Din jävla idiot. Hur dum är du egentligen?
-Kom igen. -Bruv, när tänker du växa upp?
Hur många gånger har jag sagt åt dig?
Du ska sälja det, inte röka det,
din lilla skit.
Var fan är din moped?
Det var allt jag kunde stjäla.
Du är en skitskalle.
Det är därför du inte får några tjejer.
Vad? Du vet att jag får massor av tjejer.
Jag blev avsugen igår kväll.
-Vad vet du? -Visst.
Jag svär att jag talar sanning.
Hon sög av mig.
Hon frågade varför jag inte har nåt hår.
Jag sa att jag har alopecia. Titta bara.
Jävlar...
-Idiot. -Alopecia.
Se till att du inte blir dumpad den här gången.
Var är de slynglarna?
Jag har väntat på det här hela dagen.
Mina unga gangsters.
Ikväll ska det ske.
Det är dags för initiering.
Så bäst att rida pedalerna ordentligt.
Vänta tills nån fitta siktar, va?
Sen ger ni honom! Fattar ni?
Är nåt fel, Kingsley?
Allvarligt?
Varför ge dig på dem som inte har gjort något?
Det handlar om tillit och lojalitet.
Och tro inte att jag inte behöver bevis.
Det var därför Gud uppfann iPhonen.
Kom igen då!
Du fattar fortfarande inte, va?
Vi behöver de unga ute på gatan för att tjäna pengar,
inte åka dit för nåt jävla brott.
Har inte du nånstans du ska vara?
Samhällstjänst
Jag skiter i hur tuffa ni tror ni är eller varför ni är här
eller vad ni gör när ni inte är här.
Ni är här för att arbeta.
Oroa dig inte. Jag är på väg. Fortsätt bara.
Ursäkta mig?
-Ledsen, jag är klar för idag. -Skylten lyser.
Jag bor på andra sidan bron.
Kom igen, hoppa in.
-Vart ska du? -Halsey Street, tack.
Ursäkta mig?
Kan du hjälpa mig?
-Vad? -Hjälpa.
Du har två händer.
Du gör samhällstjänst, eller hur?
Okej.
Varsågod.
Medan du är här,
lite kompost skulle sitta bra.
-Vad... -Kompost.
Bark.
Du har ett berg av det bredvid din stuga.
Jag ska göra det värt det.
Alltså, jag är färdig för idag.
Jag skulle precis gå.
Du ser trött ut.
Är du okej?
Jadå.
Ja?
Alltså.
Jag har nåt som kan muntra upp dig.
Marrakech?
Tänk dig, du och jag,
vi kommer att rocka stället.
-Jake, jag kan inte. -Bara två nätter.
Jag kan inte bara sticka på impuls.
-Jag är ingen student längre. -Det är två nätter.
Ungarna har saker på gång. Jag har jobb.
Och jag måste tänka på Max.
Max!
Varför handlar det alltid om Max?
Emily, han svek dig. Varför ser du inte det?
Var inte så där, Jake.
Det är ingen tävling mellan er två.
Jag behöver inte det här just nu.
Men det var en fin tanke.
En bra man.
Du var snabbare än på hela eftermiddagen.
Här är ett tack för din vänlighet.
Nej, det är lugnt. Jag vill inte ha dina pengar.
Ett god gärning lyser upp en mörk värld.
Vill du att jag gör nåt mer medan jag ändå är här?
Två förbannelser av den moderna världen,
sarkasm och den tomma gesten.
Nej, du är färdig för idag.
Spara nästa jobb till imorgon.
Vi betalar all skatt, och det är vi som är parior.
Det finns jobb. Folk vill inte jobba.
Vore det inte för sådana som jag,
skulle det här landet vara helt förstört.
En helkväll, va?
Ja fy fan!
Fan...?
Älskling, är du okej?
Älskling?
Herregud, herregud!
Älskling, är du okej? Älskling?
Hon steg ut rakt framför mig bara.
Har du en mobil? Ring ambulansen.
Kan nån första hjälpen? Jag vet inte hur man gör.
Hör du mig?
Det ni gör här idag genom att ge er tid
till att samla in pengar
kommer att göra så många barns liv så mycket bättre.
Så tack så mycket för att ni gör det här.
Jag hoppas ni får en bra dag.
Iväg nu, på tre.
Ett, två, tre!
Jag satt i baksätet...
Var i helvete är du? Jag gjorde det.
Pallra hit ditt feta arsle och kör mig hem.
Vi kan lika gärna ta en snabb drink först.
Vi klarade det, hurra!
Kingsley, jag gick förbi kyrkogården.
Boss sa att du hade åkt.
Hur är det att rensa ogräs?
Du måste ha lång tid kvar. Har du berättat för Jules än?
Nej, det är inte min uppgift.
Det påverkar inte de storas affärer.
Jag vet, men han är paranoid, eller hur?
Om snutar och tjallare. Måste skärpa till...
Varför måste du alltid prata skit?
Jules vet att det är jag som drar in det.
Du är bara muskeln. En dumskalle.
Att bara tänka på att du betydde nåt för mig.
Det finns mer i livet än de här kvarteren
och att köra med ungar.
Hej...
Du generar mig!
Vi sticker.
Okej, farfar?
Nej...
Vi skojar bara.
Hoppa in nu, just det.
Så där.
Mamma!
-Ge mig nycklarna bara. -Vad?
Mamma, varför är du så?
-Mamma! -Jag har hittat den.
-Ge mig nycklarna. -Mamma, lugna dig.
-Låt mig förklara. -Nycklarna, nu!
Lyssna på mig, mamma.
Mamma!
Mamma.
Fan.
Tack. Tack ska ni ha.
Lyssna här. Alltså...
Jag ska ta hand om er, okej?
Här är mitt kort.
Jag ska se till...
Bort med det.
Alltså. Biljetter, va?
Ni vet att jag fixar dem åt er.
Så där, varsågod. Tack.
Max, du var en legend. Skärp dig.
Ja...
Jag kan inte vara nån legend
eftersom jag inte är död än.
In med dig. I säng.
Hallå.
Hej, det är jag.
Jävlar.
Vad händer?
Jag måste sticka, jag ringer dig sen.
Fan...
Var det din pappa?
Åh, nej. En gammal vän.
Min mentor kan man säga.
Ingenting av vad jag gör just nu
vill jag ska stå där.
BRA SKÅDIS LOJAL VÄN
Kom ihåg att vad livet går ut på
är strecket på din gravsten
mellan ditt födelsedatumet och dödsdatumet.
Det står för allt vi var.
Det blev hela 40 minuter, va?
Max, som före detta kapten, måste du ha älskat det.
Jag tyckte att...
En underhållande första hälft.
Båda lagen...
Dominanta.
Och...
Vi är tillbaka alldeles strax.
Kyran, vad tyckte du?
Ja, det var underhållande, första minuten, försöket...
Troligen det snabbaste försöket i internationell rugby vi sett.
Som Max har sagt, se till att hålla sig lugn.
Domaren gör ett bra jobb.
Det gula kortet är troligen bästa sättet att hålla det lugnt.
-En enormt stor publik, inte bara... -Ja.
Vad i helvete gör du, Max?
Ta en ordentlig titt i spegeln, allvarligt.
Vet du hur många som såg det?
Miljontals.
Jerome, kompis. Hör på...
Nej, gå bara hem och ring mig när du har tagit dig samman.
Det är varken nån konspiration,
eller nån täckmantel.
Saker händer bara och man måste acceptera det.
Det sägs att alla är lika inför lagen,
men det betyder inte att alla behandlas lika av lagen.
Orättvisor, naturkatastrofer, 11 september, kampen mot terrorism.
Det bara händer.
Jag menar, det är ingen dikt eller nån rap eller så.
Jag har bara några saker att säga.
Vad det än är,
var det professionellt sagt.
Tja, jag har skrivit.
Hörlurarna är av bra kvalité.
-Bättre än mina i alla fall. -Tja...
Vad lyssnar du på?
Varsågod.
Vad?
Nina Simone, va?
Det är min mammas smak.
"Please don't let me be misunderstood."
Skriven åt henne 1964.
Jag var 10 år.
Det man behöver är ett eget rum,
en plats att skriva på, där man kan bli inspirerad.
Jag tycker du ska följa med till stranden.
Hej, det är jag.
Jag ringde bara för att höra att allt är bra
och säga förlåt att jag var lite hård häromkvällen.
Och Evie hälsar.
-Fortsätt. -Hej pappa.
Var är du? Jag saknar dig.
Och Leo är så jobbig.
Han slängde ett av mina hårspännen.
Och nu hittar jag det inte,
och han hjälper mig inte att leta.
Okej, Evie, det räcker nu.
Ring när du kan.
Vem var det?
Du farfar,
du ser ut som du försöker hitta hem.
Vet du vad klockan är?
Nej.
Du har säkert en cigg
eller nåt så jag kan få ett bloss?
Eller ett chip.
-Hör på pappa. -Så ska det låta.
Oroa dig inte, vi tänker inte stjäla.
Vi är bara vänliga.
Förlåt, jag hörde inte det där.
Han driver med oss.
Vänliga. Vad lyssnar du på?
-Får jag höra. -Nej.
Titta, han har en ny iPod och allt.
Han hänger med.
Hänger med.
Ska vi ge honom en Dre Beats eller?
Ja, för fan. Kom.
Försöker du dissa mig, pappa?
-Jaha? -Släpp honom!
-Slå ner honom. -Vad gör ni? Sluta!
Slå ner honom.
Dissar du mig, pappa?
Stoppa honom! Sluta!
Stopp!
Låt bli, låt det vara.
Varför sluta spela in? Daniel blir stolt.
Fan också! Vi måste sticka!
Han kan dra åt helvete.
-Jag vann! -Min tur.
Där är du.
Bells, kan du ta in det bara?
-Jag kommer strax. -Hej.
Vad håller du på med?
Du svarar ju inte.
Nej, jag var varit upptagen.
Du kan inte bara dyka upp utan förvarning.
-Jag vet. -Det vet du.
Men jag har satt ihop några foton, i gammal stil,
som jag tror att du gillar.
Det var snällt, Jake.
Jag har bara för mycket att tänka på just nu.
Ja.
Vi har alltid
varit bra tillsammans, eller hur?
Och vi missade vår chans tidigare,
och jag vill inte att gör det igen.
Vad är det som hänt?
Emily, du är väl inte ihop med honom igen?
Jag älskar dig.
Jag har troligen alltid älskat dig.
Sedan första gången jag såg dig.
Jake, sluta. Snälla.
Jag varnade dig. Det är för komplicerat.
Du vet att mitt liv är mer än kyssar och spellistor.
Förlåt.
Hej. Jag har sökt dig överallt.
Du sa inte...
Vad är det?
Några ungar bara.
De ville ha mina hörlurar.
Det var mitt eget fel.
Det var sent, det blev mörkt.
-Hur såg de ut? -Bara ungar.
Och du ska inte jaga dem.
-Nej... -Det är inte ditt liv längre.
-Har du varit på sjukhuset? -Nej, jag mår bra.
Bara några skrapsår, du vet...
30 år på en 1,5 kvadratkilometer.
Inte så mycket som en stulen plånbok.
Men i det stora hela,
spelar det ändå ingen roll.
"Tusentals minnesmärken förgås
"Hundratals gator blir främmande
"Med alla drömmar de omhuldar
"Går de förändringens väg
"Och vilka torn som än faller
"Vilka broar som än rasar
"Vilka statyer som än krossas
"Av stora som små människor
"Det allra äldsta i London
"Förändras inte alls."
Jag visste inte om jag skulle få träffa dig
innan ditt nästa snedsteg.
Så jag har...
Burit med mig det här.
Mannen som kan vara King(sley)
Det står ett telefonnummer.
Ring det och säg att jag har skickat dig.
Tack.
-Kom ihåg att andas. -Ja.
Gå och kolla upp dig nu.
Andas djupt.
Okej, vi ses sen va?
-Vad är det här? -Stick.
-Ett kärleksbrev? -Min ensak.
Din sak är min sak, kusin.
-Big Man Jules vill träffa dig. -Vad?
Varför säger han det till dig?
Vad har du sagt?
Ingenting.
Jag är bara en dumskalle. Kom ihåg det.
Bäst att du går och träffar honom.
Okej Kingsley,
vilken monolog tänker du framföra idag?
Den heter "The Bush."
Från den australienska filmen Animal Kingdom,
men jag har en egen version,
om det går bra...
Ja! Perfekt.
Okej.
Vet du vad kvarteren handlar om?
Om smutsiga torn som har stått stadigt i två generationer,
och om barn som kommer att dö innan de har växt upp.
Bistra torn och hopplösa barn.
Och alla vet sin plats i det stora hela.
Alla är underordnade kvarterens ordning.
Några överlever för att de är starka,
och det finns de som är svaga,
men de överlever för att de skyddas av de starka.
På grund av kretsarna jag rör mig i,
trodde jag att jag var en av de starka.
Men det är jag inte.
Jag är en av de svaga.
Enda orsaken att jag har överlevt är att jag har de starkas beskydd.
Spring som Kingsley.
Det var längesen, bro.
Ja, vi säger väl att allt är okej?
Sitt ner.
Vi har hört att du har problem och vill sluta.
Är du plötsligt är bättre än oss?
Nej, kom igen, det är inte alls så...
-Vad är det då? -Visst.
Ge honom en minut, Vincent.
Han kom just.
Men de är inte längre starka,
de kan inte skydda mig längre.
I livet finns det alltid en utväg.
Bara det att ju mindre man har, desto mer får man betala.
En chef behöver hålla koll.
Förlorar man respekten är det ett problem.
Ja.
Dåligt för affärerna.
Jag vet att du åkte fast,
men jag vet också att din Daniel
har snackat för polisen.
Så vad säger du?
Är det nån sorts insidergrej?
Nej, inte alls.
Jag har känt Daniel i hela mitt liv.
Han är många saker, men ingen tjallare.
Det är ett faktum, och detta är inget vanligt jobb
där man kan säga upp sig.
Du kan försöka lämna det här livet,
men det lämnar aldrig dig.
Väldigt poetiskt. Tack, Vincent.
Titta, jag har en soldat som är redo att stiga fram.
Inget kommer att förändras för dig.
Jag kan gå i god för honom.
Okej.
Jag har ett enkelt förslag åt dig.
Ogräset på din stig
mot ett bättre liv måste bort.
Förstår du?
Har du fortfarande pistolen jag gav dig?
Liksom.
nån ser efter den åt mig, va?
Så nån borde ge dig den tillbaka.
Vi träffar inte denne nye förrän Daniel är borta.
Är det klart?
Är det klart, vilket pris jag måste betala för att lämna mitt gamla liv?
Ja.
Det är klart.
Kristallklart.
STORA SALEN
Hur känner du Terence?
Vi bor i samma område.
Jaha.
Bor du hos dina föräldrar?
Jag bodde hos mamma tills nyligen.
Men jag har flyttat ut.
Och min pappa...
Jag har inte sett honom på länge.
Han har en ny familj. Jag antar att han också har gått vidare.
Jag är ledsen att höra det.
Jag menade inte att snoka.
Det är lugnt, ingen stor sak.
I alla fall, jag måste sticka.
Vi ses imorgon.
Sista omgången.
Ja, okej.
-Vi ses imorgon. -Vi ses imorgon.
Där är han!
Där är pappa. Fortsätt.
-Vill ni säga hej? -Där är mina monster!
Kom hit.
Kom hit, ni två.
Jag har saknat er så mycket.
-Tänker ni leka? -Ja.
Du är tidig för en gångs skull.
Ja, jag har sprungit.
Som förr i tiden.
Du ser annorlunda ut.
Gör jag?
Nej, det är bara jag.
Det är bra att du rycker upp dig.
Jag hörde om näsblodet.
Kan vi ta ett foto, Max?
Inte idag. Jag är med familjen.
-Tack då. -Ingen fara.
Jag vill koncentrera mig på att vara en bra pappa.
Kom och lek, pappa!
Okej då.
Oj.
Här kommer jag.
Till Chris och Samantha,
står en stor trädgård högst på listan.
Med tre små pojkar och en till på väg,
är utrymme att springa på nödvändigt.
Första huset jag hittade hade allt det.
Men är det för långt från stan?
Vad tror ni?
Det är jättefint.
Perfekt...
Kom George, du har suttit i stolen hela dagen igen.
Och inte rört lunchen jag lämnade åt dig.
Vi måste få ut dig härifrån.
Du får fem minuter, ta dig samman.
Jag menar det, George. Fem minuter.
Minns du vad som hände här för nästan 20 år sedan?
Ja, självklart.
Du gick ner på knä och lovad mig guld och gröna skogar.
Och du efterlevde det.
Kanske inte ett hus fullt med ungar.
Men du sa att du skulle vara min klippa för alltid.
Och det har du, George.
Det har du verkligen.
Men jag har fattat mitt beslut.
Vi kan inte dra in barnen i det.
Vi kan inte göra det nu.
Vi kanske aldrig kan.
Jag vet vad jag säger, och...
Och det är okej för mig.
-Älskling, du vet... -Låt mig få tala till punkt.
Du vet att jag alltid velat ha barn,
och det har smärtat mig under alla år...
När mamma dog och alla mina vänner fick barn.
Hade jag ett val
mellan att få min man tillbaka,
eller att få ett nytt barn,
skulle jag välja dig
varje gång.
Jag vill ha min klippa tillbaka.
Det var en olycka, älskling,
helt enkelt.
Jag vet.
AMELIA, Sms Lycka till Shakespeare -xxx
-Förlåt att det dröjt. -Det är okej.
Jag är rädd att jag har dåliga nyheter.
Terence dog imorse.
Vad menar du dog? Han...
Det kan han inte, jag träffade honom...
Jag är så ledsen.
Hur?
Är det från när han blev rånad?
Han hade en inre blödning, så han visste inget, och...
Jag sa åt honom att åka till sjukhuset, men...
Han sa att han mådde bra!
Fan!
Okej!
Kings!
Jag har letat efter dig överallt.
-Är du okej? -Jadå.
Har bara fått lite dåliga nyheter.
Vad, Jules?
Nej, grejer i min andra värld.
Han vill träffa dig.
Jaha?
Är det säkert att han litar på mig?
Visst, oroa dig inte.
Han vet att vi är polare.
Trevligt.
Du får klara dig själv nu.
Är du säker på att du klarar det?
Jadå, jag har klarat mig själv länge.
Inget mer titta bakåt.
Han kanske har en framtid åt dig nu.
Och Daniel?
Ja, jag måste ta hand om det.
Han borde ha vetat vem han har att göra med!
Oj, vad för dig hit?
Jag trodde att du blivit utkastad.
Jules vill ha bort dig. Litar inte på dig.
Han tror att du jobbar åt polisen.
Vad inbillar du dig?
Det är inget skämt.
Han vet att du inte har åkt dit.
Du måste lämna kvarteret nu.
-Jag kan inte sticka bara sådär. -Är du okej, D?
Dra åt helvete.
Var fan har du fått de där ifrån?
-De är mina. -Vad?
-Låt mig kolla in de här. -Nej, jag tror inte det.
Släpp!
Du dödade nästan vår pojke!
Det är inte vår pojke!
Och vi går inte på nåt längre!
Vad snackar du om?
Har du tittat på för mycket film?
Ser du vad de små fittorna gör för dig?
Jag är inte deras chef!
Allvarligt, du ska inte få sabba min framtid.
Hallå!
Är nån hemma?
Inte?
Precis som jag planerat.
Var har du dina vaser?
Vackert.
Framtiden är spännande! Kram Jake
Fan!
Kom igen, svara.
-Får vi köpa en present till pappa? -Ja, Evie,
men snabbt för vi måste tillbaka.
-Ska vi ringa pappa? Se om han är hemma? -Ja.
Då vet vi vad han vill ha.
Fan, batteriet är slut.
Vad sa jag, Leo?
Spelar du spelen tar batteriet slut.
Ja, du ska lyssna på mamma.
Din jävla hora.
Hallå, är det Simon?
Ja, det är... George Radford.
Taxichaffisen.
Jag försökte ringa tidigare.
Ja, jag vet.
Jag vet att det kan vara för snart,
men kan vi träffas?
Det tar inte lång tid,
och jag förstår helt och hållet om du inte vill.
Vad, idag?
Ja, är du säker?
Okej, toppen.
Tack, Simon.
Vi ses där.
Hej då.
Vore det du, hade jag velat träffa typen som gjorde det.
Så vad ska vi köpa till pappa?
Hörlurar för de gick ju sönder.
Hade du sönder dem? Låt se.
Jag vet inte var de är.
Mamma,
vårt hus är på tv.
Jag är inte så säker, Leo.
CHELSEASKYTT
RUGBYKAPTEN MAX MOORE SKJUTER FRÅN BALKONG
Kom ungar, vi ska gå nu.
Följ med mig.
En belägring sker här i sydvästra London.
Rugbykaptenen,
Englands före detta rugbykapten Max Moore
-är beväpnad med... -Lägg ner vapnet
och ta upp mobilen!
Det stämmer.
Max! Snälla, svara!
Jag tänker inte prata med nån av er fittor
förrän jag får se min fru.
Får se min fru.
Var är hon? Var är min fru?
Jag vill ha min fru! Ta hit min fru nu!
-Vi tror inte att det här... -Du kunde ha skjutit mig nu!
Jag står ju här. Se på mig!
Polisen är definitivt här...
Är du rätt att trycka av?
Varför skjuter du inte? Är du rädd?
För det är inte jag!
Vad hände, exakt?
Jag var på väg hem.
Det var sista turen för dagen.
En kille satt i baksätet. Jag ville inte plocka upp honom.
Han bara tjatade hela tiden.
Sen körde en kvinna...
Ut precis framför mig.
Hon tittade inte ens.
Så jag svängde undan för att inte krocka.
Och...
Det var då jag körde på din fru.
Säg mig en sak.
Log hon?
Vad?
Ruth, när det skedde, log hon?
Jag förstår inte vad du menar.
När hon gick över vägen...
Såg hon glad ut?
Ja.
Ja, hon såg väldigt glad ut.
Just nu går Emily förbi här.
Emily, vi är live på Sky.
Får vi tala ett ord med dig?
Det där är mitt hus, det där är min man!
Jag måste få prata med honom!
Jag behöver prata med honom.
Lägg ner geväret och svara i mobilen!
Stig tillbaka nu!
-Jag tänker inte prata... -Hej Max, det är Emily.
Max, vad händer?
Varför har du ett gevär?
Var fan har du varit hela dagen? Du lurade mig.
Och jag vill prata med dig, men du bara sviker mig,
-är det vad som händer? -Jag fattar inte.
Vem... är du arg på?
Vem fan jag är arg på?
Du har legat med den jäveln!
Varför måste du göra det?
Det tar slut idag, älskling.
Det ska upphöra, du, jag, och den jäveln!
Ta hit honom!
George Födelsedagsgratulationer
Önskar dig kärlek och lycka på dagen.
LYCKA TILL IDAG!
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN ÄLSKLING KATHY -XXX
Varför måste du sticka med collegekillen?
För att jag inte är romantisk?
Mr Romantisk! Mr College?
Är jag inte som han? Jag arbetar hårt!
Jag lever i en verklig värld
där man måste arbeta.
Jag arbetar och betalar, och jag uppoffrar!
Okej, du...
Och nu är du gravid med den jäveln.
Du är gravid! Varför sa du inte bara det?
Hej Kath. Vet inte vart du tog vägen.
Jag har försökt ringa dig hela dagen.
I alla fall, jag gjorde det. Jag är tillbaka i taxin.
Samma gamla kaos här ute.
Ring när du får det här, va?
Låt mig veta att du är okej.
Vi ses senare. Hejdå.
Vad fan?
Jag visste inte vad jag ville då,
och jag höll på att samla mig,
och sen började du tycka synd om dig själv.
Skyll på mig! Det är förstås mitt fel!
Vad fan säger du?
Du skulle inte ha blivit gravid med den jävla...
Det är ditt, Max.
Lita på mig. Jag tog inga risker.
Det kan bara vara ditt.
Jag sa åt dig att sticka.
Allt går vidare, du är bara en dum relik nu.
Vincent sa att om jag inte blir av med dig, är det slut med oss.
Gör det då!
Gör det bara!
Du måste få ett slut nu.
Du måste fatta ett beslut.
Vad vill du egentligen? Verkligen?
Du tänker väl inte göra det?
Han är en fegis!
Stig åt sidan, Kings.
Oj, fan.
Tänk på dina barm, på Leo och Evie.
De behöver dig. De behöver sin pappa.
Max, tala till mig.
Lägg ner geväret!
Okej.
Ja, okej.
Jag ger upp.
Lägg ner geväret!
Jag lägger ner det.
Jag lägger ner det. Titta.
-Där är det. -Upp med händerna!
Jag är en jävla idiot.
Händerna på huvudet.
Den misstänkte har gett upp.
Kathy?
Kathy, älskling?
Leon, var är mamma?
Kathy?
Kath!
-Här har du din drink. -Tack.
Överraskning!
Grattis på födelsedagen!
Kom hit, knäppskalle.
Får vi ett barn ska han spela rugby.
Ett spel för gentlemen, inte huliganer.
-Jag har nåt åt dig. -Jaha?
-Vad är det? -En framtid, säger mamma.
Undertextning: Madeleine Person